Diskuterte homofile og transpersoner i norske fengsler
Røverradion holdt i dag den digitale debatten «Skeiv i buret», i samarbeid med foreningen FRI. Der diskuterte de hvordan situasjonen er for homofile og transpersoner i norske fengsler.
Panelet besto av:
- Homofil innsatt i Eidsberg fengsel
- Nils Leyell Finstad, fengselsleder i Oslo fengsel
- Hanne Inger Bjurstrøm, Likestillingsombudet
- Elisabeth Stubberud, forsker ved NTNU og Nordlandsforskning
- Elsa Skjong, leder Rosa kompetanse justis i FRI
- Ordstyrer: Simen Iskariot Larsen, Røverradion
Den homofile innsatte Dennis fra Eidsberg Fengsel forteller at situasjonen han er i nå, er god.
– Jeg er ganske åpen om legningen min, sier Dennis.
Likevel forteller han at før han ble flyttet til Eidsberg var situasjonen en annen. Der opplevde han mobbing og vold.
– Det er sånn dynamikken er i starten om du er sårbar. De feminiserer deg, og jeg har blitt sparket, sier Dennis.
![](/sites/default/files/styles/media_image/public/skjermbilde_2021-01-13_kl._20.50.17.jpeg?itok=_ZKaLMgp)
Sårbar gruppe, men ikke farlig
Nils Leyell Finstad, fengselsleder i Oslo fengsel, sier at han kvier seg for å si at det er farlig å være homofil i fengsel. Han forteller at han gjennom 25 års erfaring og gjennom samtaler med innsatte, prester og ansatte, ikke har hørt at det er farlig i betydning av at man har blitt utsatt for vold, på grunn av legning.
– Min påstand er at det ikke er farlig å være homofil i norske fengsler. Det er viktig for meg å si det på vegne av de som skal inn i norske fengsler som er homofile og pårørende.
Finstad nevner at det som potensielt kan være farlig blant homofile i norske fengsler, er selvisolering. Han nevner også at det er forskjellige former for å være skeiv, der han trekker frem transpersoner.
– jeg tror at det er transpersoner som opp igjennom årene har vært den gruppen som har hatt det mest krevende i norske fengsler. Diskriminering har det vært, både ovenfor kvinner, transpersoner og andre grupper. Det er det ingen tvil om, sier Finstad.
![Resten av panelet deltok digitalt. Innsatt Dennis (t.v), Elisabeth Stubberud (t.h) og Hanne Inger Bjurstrøm (b.h).](/sites/default/files/styles/media_image/public/skjermbilde_2021-01-13_kl._20.57.56.jpeg?itok=b4TrbO9B)
Lite forskning
Hanne Inger Bjurstrøm fra Likestillingsombudet forteller at de foretok en undersøkelse hvor de snakket blant annet med representanter fra kriminalomsorgen.
– Vårt inntrykk var nok ikke like godt som fengselsleder Finstad formidler. Vårt inntrykk var at man følte seg utsatt og utrygg. Det resulterte i at mange isolerte seg. En gruppe innsatte var mer isolert enn andre, sier Bjurstrøm.
Hun sier videre at innsatte kunne unngå hets og trusler ved å ikke være åpen, men at man da ikke fikk være seg selv heller. Samtidig nevner hun at det er behov for mer forskning på denne gruppen, så man kan få mer kunnskap og et mer helhetlig bilde.
Manglende kunnskap
– Her er det mye lettere for meg å være klar på at vi har hatt for dårlig kunnskap og håndtert det alt for dårlig, sier fengselsleder i Oslo fengsel Nils Finstad.
Finstad forteller at rapporten fra Likestillingsombudet førte til klare og bedre retningslinjer. Et av dem, punkt 9, er at fengselsleder skal sørge for at de ansatte har kunnskap om transpersoner.
Innsatt Dennis forteller at med de nye retningslinjene for kroppslig visitering blir transpersoner undersøkt av en kvinne i topp og av en mann i bånd.
– Det er bedre enn å bli tvunget til å bli visitert av en mann, men det er ikke optimalt for transpersoner. Det beste hadde vært om den innsatte fikk velge om de foretrakk å bli visitert av en mann eller kvinne.