Eksiljournalistenes trygge havn
Nicaraguanske journalister under stort press søker tilflukt i Costa Rica.
Costa Rica anses for å være et av verdens beste land når det kommer til pressefrihet. I nabolandet Nicaragua risikerer derimot journalister som er kritiske til president Daniel Ortega og myndighetene både drapstrusler, fengsling og å bli utsatt for alvorlige angrep.
Mens Costa Rica er rangert som nummer fem av 180 land på Reportere uten grensers (RSF) årlige pressefrihetsindeks, er Nicaragua helt nede på 121. plass.
Som en konsekvens av dette har flere journalister, sammen med tusener av andre nicaraguanere, flyktet i eksil til Costa Rica.
![Nicaraguas president Daniel Ortega prater i en mikrofon](/sites/default/files/styles/media_image/public/30962278823_97756780e6_c.jpg?itok=lQ1EUXEW)
Fortsetter arbeidet fra Costa Rica
Flukten hindrer ikke eksiljournalistene fra å gjøre jobben sin. I Costa Rica har de under langt tryggere forhold fortsatt å rapportere om forhold i hjemlandet og om situasjonen for de mange nicaraguanerne i eksil.
Den kjente journalisten Carlos Fernando Chamorros flukt i januar 2019 fikk bred omtale. Det hele skjedde etter at lokalene til opposisjonsavisen han er eier av og redaktør for, Confidencial, ble stormet av politiet. De tok med seg både dokumenter og datautstyr.
– Jeg har tatt en smertefull beslutning om å gå i eksil for å sikre min egen frihet og fysiske sikkerhet, samt for å kunne fortsette med uavhengig journalistikk fra Costa Rica, meddelte Chamarro i et innlegg på Confidencials nettsider etter flukten.
– Jeg takker de costaricanske myndighetene og regjeringen til president Carlos Alvarado for velkomsten de har gitt meg og min kone. På samme måte som titusenvis av nicaraguanere som har kommet til denne nasjonen, beskyttes vi nå av en dypt forankret tradisjon for frihet og demokratiske verdier, slik at vi kan fortsette å kjempe for sannheten, rettferdigheten og friheten i Nicaragua, skrev han.
![Carlos Fernando Chamorro står og gestikulerer iført briller under en forelesning eller et foredrag.](/sites/default/files/styles/media_image/public/13679571095_3a45de3db6_c.jpg?itok=LhJESCEc)
Ifølge Washington Post har ikke nicaraguanske myndigheter svart når de er blitt bedt om å kommentere kritikken, og de har flere ganger sagt at ytringsfrihet eksisterer i landet.
Drapstrusler
Chamarro er ikke alene om å ha fortsatt å rapportere om forhold i hjemlandet. Flere eksiljournalister i Costa Rica dekker fortsatt det som skjer i Nicaragua, men selv i eksil koster det å være journalist.
Gerall Chávez, som flyktet fra Nicaragua i desember 2018, startet opp nettavisen Nicaragua Actual da han kom til Costa Rica. I juli 2020 mottok både han og familien hans i Nicaragua drapstrusler.
– De nicaraguanske myndighetene liker ikke at man forteller sannheten, men jeg gjør bare jobben min, sa Chávez etter å ha mottatt truslene.
La dictadura sandinista mandó a mi casa en El Rosario Carazo este mensaje con un video amenazandome de muerte. Dejó constancia de cualquier cosa que le pase a mi familia responsabilizo a los operarios políticos de Ortega en mi municipio. Alcaldes, secretarios políticos. pic.twitter.com/LC7SJHRrt1
— Gerall Chávez (@GerallChavez)
– De nye truslene Gerall Chávez står overfor er svært alvorlige, og de viser at journalister som åpent kritiserer Daniel Ortegas regjering fortsetter å bli oppfattet som offentlige fiender, sier Emmanuel Colombié, direktør for RSFs latin-amerikanske avdeling, i en uttalelse på RSFs nettsider.
– Vi minner om at den nicaraguanske staten har en forpliktelse til å beskytte journalister som trues i sammenheng med deres journalistiske arbeid, så vel som deres familier, legger han til.
Angrep på demonstranter og journalister
Bølgen av eksiljournalister til Costa Rica var spesielt stor etter angrep på demonstranter og journalister i april 2018, etter at president Ortega varslet kutt i pensjoner og høyere skatt på inntekt.
![Demonstranter i Nicaragua holder opp flagg og bannere](/sites/default/files/styles/media_image/public/27156756737_ba1ded0872_c_1.jpg?itok=4CO5uOEB)
Minst 325 demonstranter døde, flere ble fengslet og 62 000 flyktet i eksil etter protestene.
Blant de som døde var journalisten Ángel Gahona. Han ble skutt mens han rapporterte fra opprørene mot president Ortega i Bluefields.
![En kvinne smiler mens hun holder opp en plakat med tekst på spansk: "Han var journalist, han var ingen lovbryter," står det.](/sites/default/files/styles/media_image/public/26873914107_b9303eea57_c.jpg?itok=cJ-hrPyQ)
– Vi tror politiet drepte Ángel for å advare oss. For å be alle journalistene her om å holde munn, om å ikke støtte eller dekke protestene, sa Hayzel Zamora til The Guardian.
Han er også journalist og var vitne til drapet på Gahonas.
I tillegg til angrepene under protestene har pressen blitt forsøkt undertrykt med blant annet tilbakeholding av midler som avispapir og trykksverte.
Ifølge Human Rights Watch hadde i juli 2019 hele 90 journalister flyktet fra Nicaragua siden kaoset i april 2018. Totalt hadde over 88 000 nicaraguanere flyktet landet.
Tok imot cubansk journalist
Costa Rica er ikke bare tilfluktssted for nicaraguanske journalister.
I mars i år skrev Havana Times om at journalisten Karla María Perez var tatt imot som flyktning i Costa Rica etter å ha blitt nektet tilgang da hun returnerte til hjemlandet.
Hun har tidligere studert i Costa Rica etter at hun ble utvist fra universitetet i Santa Clara på Cuba, etter å ha publisert på en blogg som tilhørte en opposisjonsorganisasjon.
– Ikke bare har Karla blitt krenket i hennes rett til utdannelse og diskriminert av politiske grunner, nå er også bevegelsesfriheten hennes begrenset, sa hennes advokat Eloy Viera like etter at hun var kommet til Costa Rica.