Bueskyting på Ris skole
Bueskyting er en inkluderende og sosial sport som trener kropp og sinn
Daniel Gustavo Ferdman og Craig de Zwart møttes mandag 6. november på Ris skole for å trene bueskyting.
![Daniel Gustavo Ferdman og Craig de Zwart skyter pil og bue](/sites/default/files/styles/media_image/public/dscf8124.jpg?itok=Q36TXh4G)
Ferdman begynte med bueskyting da han trengte noe å gjøre under korona, han har drevet med det siden.
– Når man begynner så blir man bitt. Man mestrer det litt, blir bedre, så vil man ha mer. Og ja, det er fengende. Det er veldig repetitivt, man gjør det samme hele tiden. Men det er aldri samme resultat. Det er veldig meditativt, man klarer å slappe av, sier Ferdman.
![Blinker skutt på under bueskytningstrening](/sites/default/files/styles/media_image/public/dscf8031.jpg?itok=-vQui25K)
– Det er en individuell aktivitet, men man gjør det gjerne sammen med andre. Det er ganske sosialt når man treffes og skyter sammen, det er mye prat. Det som er fint er at det er veldig inkluderende. Du kan skyte sammen med 80-åringer og 10-åringer, kvinner og menn, det er en veldig kul ting, sier Ferdman.
Forskning har også vist at en økt evne til konsentrasjon kan komme av å trene bueskyting. Undersøkelsen gjorde en oppmerksomhetstest på 9-13 åringer før og etter de trente tradisjonell bueksyting. Resultatene viste en oppgang i konsentrasjon.
![Daniel Ferdman drar piler ut av blink](/sites/default/files/styles/media_image/public/dscf8163.jpg?itok=F8EFRI1q)
Har du noen gang delt en pil, som Robin Hood?
– Ja. Rett inn bak. Den gikk ikke så mye inn, kanskje fem centimeter inn i den andre. Et par andre ganger også, men de var ikke så pene. Man ødelegger piler, det er en forbruksvare, sier Ferdman.